Fucktheclones.org Are you a part of the ELiTE?
- Hvad laver du? - Jeg læser til skuespiller. Dig?
- Jeg er havnearbejder. - Nej, jeg mener det.
Jeg mener det også.
Men på mandag får jeg et finere arbejde.
- Hvad er det? - Natekspedient i et cafeteria.
Jeg tænker ikke på, hvordan du tjener penge...
Hvad er du interesseret i?
Skat, hvis jeg kendte svaret på det -
- ville jeg kede os begge to ihjel på en halv time.
Omsider sluttede det.
Det Laurel-kompagni bliver aldrig til noget.
Og hun var en stor skuffelse.
Frank! Hvor var det godt, Frank. - Mange tak, mrs. Givings.
Vi nød det virkelig. Du har en meget dygtig hustru.
Det skal jeg sige til hende.
- Frank! - Hej!
Hun er derinde. Nu erjeg snart klar til den drink!
Giv os et øjeblik.
April? Skat?
Hej.
Er du klar? Jeg skal bare lige fjerne den her sminke.
Det var ikke den store triumf, vel?
Det var det vel ikke.
- Jeg er klar om lidt. - Giv dig god tid.
Vil du gøre mig en tjeneste? Milly og Shep ville ud med os.
Siger du, at vi ikke kan? Sig, vi skal hjem til babysitteren.
Jeg har allerede sagt ja. Jeg har lige talt med dem.
Vil du så være sød at gå ud og sige, at du tog fejl?
- Er det ikke lidt groft? - Så sigerjeg det selv.
Fint nok. Tag det roligt. Jeg skal nok sige det.
Jeg mener det. Du var den eneste i det stykke.
Tak.
Du skulle bare aldrig have været rodet ind i det bras.
Sådan en flok amatører. Du er uddannet.
- Vil du ikke nok lade det ligge? - Jo.
Du må bare ikke have det skidt med det. Det er ikke det værd.
- Det er slemt nok at bo herude... - Ja.
- Hvad sagde du? - Jeg sagde ja. Du har ret, Frank.
Vil du godt holde op med at tale om det, før du driver mig til vanvid?
Hvad laver du?
Hør nu her, skat. Lad os tale om det.
Lad være. Du skal ikke røre ved mig.
- April... - Lad mig nu bare være!
Godt...
Jeg synes, der foregår afsindigt meget pis her -
- og jeg vil gerne slå et par ting fast.
For det første: Det er ikke min skyld, at stykket var elendigt.
For det andet: Det er sgu ikke min skyld, at du ikke blev skuespillerinde.
Og du må se at komme over din egen lille sofatragedie.
For det tredje: Jeg passer ikke ind i rollen som dum, ufølsom ægtemand.
Du har påduttet mig den lorterolle, og jeg vil fandeme ikke have den!
For det fjerde... April!
April!
Sæt dig ind i bilen, for helvede!
Nej. Jeg skal lige stå lidt her.
For fanden da.
Vil du sætte dig ind og tale om det i stedet for at løbe rundt ude på vejen?
Harjeg ikke sagt, at jeg ikke vil tale om det?
Jeg prøver at være sød, i himlens navn!
- lh, hvor er du dog frygtelig sød! - Jeg har ikke fortjent det her!
Du ved altid præcis, hvad du har fortjent og ikke fortjent!
Vent nu lidt! Vent nu lidt, for fanden! Nu skal jeg sige dig en ting!
Denne gang slipper du ikke af sted med at fordreje alt, hvad jeg siger.
For nu ved jeg sgu for en gangs skyld, at jeg ikke tager fejl.
- Bare du var blevet hjemme. - Du er sindssyg, April. Sindssyg!
Og ved du, hvad du er? Du er frastødende!
Bare fordi du lokkede mig i fælden, tror du, du altid bare kan tryne mig.
Er det dig, der sidder i fælden?! Vorherre bevares! Jeg dør af grin!
Din ynkelige, lille livsløgner!
Se dig selv i spejlet, og fortæl mig så -
- hvordan du overhovedet kan finde på at kalde dig selv en mand!
Lad være med at se sådan på mig. - Kan vi godt køre hjem nu?
15. etage.
Jeg får brug for din hjælp her til morgen, gamle jas.
De næste timer skal du advare mig, hvis Bandy nærmer sig -
- og skjule mig for offentligheden, hvis jeg tømmer maven.
- Så slemt er det. - Godmorgen, Jack.
Den er ikke spor god.
Da De steg af toget, vidste jeg straks, hvad De ledte efter.
En lille konverteret lade eller vognhus.
Men den slags er desværre ikke til at få fat i længere.
Men De skal ikke fortvivle.
Der er ét sted heroppe, som De skal se.
l denne ende er der ikke særlig fint. Crawford Road -
- er mest for de lavere klasser. Blikkenslagere -
- tømrere, små lokale...
Men så munder den ud i Revolutionary Road, som er meget rarere.
De skal se det sødeste lille hus i det dejligste kvarter.
Enkle, rene linjer. Gode græsplæner. Alle tiders til børn.
Det er lige efter, at vejen svinger.
Nu kan De se det. Der. Kan De se det lille hvide hus?
Sødt, ikke?
Det står så kry på den lille bakke.
Charmerende, ikke?
Jo.
- Ville De tale med mig? - Det er kommet fra Toledo.
- Det er det tredje i denne måned. - Undskyld, jeg...
- Jeg vil ikke sige det igen, Frank. - Jeg skulle lige til...
Folk i provinsen ser op til os.
Vi kan ikke have alle de skriverier.
Det er ganske enkelt ikke effektivt. Harjeg ret?
- Hvad gik det ud på? - Toledo.
Afdelingschefen vil have en revideret brochure om Knox 500'eren.
''Det er ganske enkelt ikke effektivt. Harjeg ret? Harjeg ret?''
Det lyder som guf.
Jeg ved ikke engang, hvad Knox 500'eren skal bruges til. Gør du?
Hold dog op.
Hvis du slår op i den inaktive sag under SP-1109 -
- er der kopier af alt det, vi har sendt til bureauet.
Så kan man spore tingene tilbage til deres oprindelige kilde.
Jeg håber ikke, du ville gå tidligt til frokost.
Nej, jeg er ikke sulten.
Godt. Så tales vi ved senere.
Ved du hvad, Maureen?
- Det er heldigt for dig, at du mødte mig. - Hvordan det?
Jeg kan sætte dig ind i tingene. Der er en særlig overlevelsesteknik i Knox.
Nu skal du se, hvad jeg mener. Tjener.
Giv mig telefonen og to martinier til.
Klondike 5-5566, tak.
Mrs. Jorgensen? Det er Frank Wheeler.
De skal vide, at jeg har sendt Maureen Grube -
- ned til Laygruppen. Jeg skal bruge hende resten af eftermiddagen.
l lige måde. Hav det godt.
Jeg har aldrig hørt om Laygruppen.
Det er, fordi den ikke eksisterer.
Hej, Helen. Kom indenfor.
Det er ganske kort. Jeg ville bare give dig den her stenurt -
- til det sjuskede bed for enden af indkørslen. Den minder om husløg.
Den har bare de mest bedårende gule blomster.
De første dage skal den bare have et lillebitte skvæt vand -
- så skal den nok trives.
Tak, Helen. Hvor er det sødt af dig. Vil du have en kop kaffe?
- Er der noget, jeg kan gøre for dig? - Jeg havde nær glemt det.
Jeg vil faktisk bede dig om en lille tjeneste.
Det er...
Det er min søn, John. Han har været indlagt.
Det gør mig ondt. Har han det godt?
lndtil videre er han på Pleasant Brooks...
... Psykiatriske Hospital.
Nå, sådan. - Det er ikke alvorligt.
Han var bare lidt overkørt.
Sommetider bliver det hele bare for meget, ikke sandt?
Jo. Naturligvis.
Det er et vidunderligt sted. Og behandlingen udretter mirakler.
De sagde, at han nok trænger til at komme ud en eftermiddag.
Jeg tror ærlig talt, mine venner er lidt for almindelige til ham.
Han er berejst.
Han har en ph.d. i matematik.
Man kunne vel godt sige, at han er intellektuel.
Det ville være sundt for ham at møde et par som jer.
Vi vil meget gerne møde ham.
Mener du det?
Ja, det ville vi.
Tak, min kære.
Tak.
Jeg må af sted.
Jeg kan huske den dag, l steg af toget.
l var ikke som mine andre kunder. l var anderledes.
l virkede bare... som noget særligt.
Det er l naturligvis stadigvæk.
Husk nu... bare et lille skvæt.
Jeg må løbe.
Du har vist drukket mig småfuld.
Ved du, hvilken dag det er i dag? - Mandag...
Det er min fødselsdag.
Jeg fylder 30 i dag.
Tillykke! - Tak.
Hvad var det nu, den afdeling, du fandt på, hed?
Laygruppen.
Nej, hvor var det sjovt.
Hvor var det sjovt.
Vil du høre noget rigtig sjovt? - Ja.
Min far arbejdede for Knox. - Gjorde han det?
Han var sælger i Yonkers.
En gang om året tog han mig med ind til byen til frokost.
Det skulle være en særlig dag, hvorjeg fik gode råd om livet.
Det lyder rart. - Nej, ikke rigtig.
Jeg sad altid og tænkte:
''Gud, hvorjeg dog håber, at jeg ikke ender som dig.''
Og nu sidderjeg her...
... en 30 årig Knox-mand.
Kan du stikke den?
Jeg tror, jeg har tabt tråden.
Din far arbejdede for Knox.
Undskyld. Det hele bliver bare...
... lidt sløret.
Skal vi ikke få noget frisk luft, du og jeg?
Er det dig?
Ja. Har du været i Paris?
Jeg har aldrig været nogen steder.
Måske tagerjeg dig med.
Jeg vil tilbage, så hurtigt jeg kan.
Folk lever rigtigt derovre. Det er ikke ligesom her.
Jeg ved kun en ting, April...
Jeg vil føle.
Føle rigtigt. Forstår du mig?
Hvad siger du til den ambition?
Frank Wheeler.
Du må være det mest interessante menneske, jeg har mødt.
Det havde du ikke regnet med, da du gik på arbejde i morges, vel?
Nej, det tør siges.
Har du en cigaret, Frank? - Ja, naturligvis.
Værsgo.
Vil du have en drink? - Nej tak. Faktisk... er klokken mange.
Jeg må hellere komme af sted.
Nåja. Du har ret.
Er dit tog kørt? - Jeg tager bare det næste.
Hør her. Du var alle tiders.
Pas på dig selv.
Frank. - Hvorfor er du så fin?
For det første harjeg savnet dig, og jeg vil gerne sige undskyld.
Undskyld, jeg har opført mig sådan siden stykket.
Undskyld, det hele har været sådan. Jeg elsker dig.
Resten kan vente. Nu skal du...
... bare vente her, til jeg kalder.
Godt, Frank. Nu må du gerne komme ind.
Tillykke, min skat.
Jeg elsker dig, far. - Jeg elsker dig også.
Frank?
Jeg har fået den mest vidunderlige idé.
Jeg har tænkt på det hele dagen. - Hvad foregår der, skat?
Ved du, hvor meget vi har lagt til side? Nok til at leve et halvt år.
Og hvis vi sælger huset og bilen, har vi til endnu længere tid.
Huset? Hvad taler du om? Hvor skulle vi bo?
l Paris. - Hvad?
Du har altid sagt, at det var det eneste sted, du ville tilbage til.
Det eneste sted, der var værd at leve i. Så hvorfor gør vi det ikke?
Du mener det. - Ja.
Hvad hindrer os? - Hvad der hindrer os?
Jeg kan komme på mange ting.
Hvordan i alverden skulle jeg finde et arbejde?
Du skal ikke finde et arbejde. Det gørjeg nemlig.
Nåja. - Du skal ikke grine. Hør nu her.
Ved du, hvor meget man får i løn som sekretær for staten i Europa?
Jeg mener det. Tror du, jeg laver sjov? - Jeg har bare et par spørgsmål.
Hvad skal jeg lave, mens du er ude og tjene alle de penge?
Kan du ikke se det? Det er det, der er meningen med det.
Du skal lave det, du skulle have lavet for syv år siden. Du får tid.
For første gang i livet får du tid til at finde ud af, hvad det er, du vil.
Og når du har regnet det ud, får du tid og frihed til at gøre det.
Det er bare ikke særlig realistisk, skat.
Nej, Frank. Det er det her, der er urealistisk.
Det er urealistisk, at en mand med et godt hoved -
- arbejder år ud og år ind med noget, han ikke kan holde ud.
Og komme hjem til et sted, han ikke kan holde ud, og en kone -
- der heller ikke kan holde det ud. Vil du høre, hvad det værste er?
Vores tilværelse bygger på en idé om, at vi er noget særligt -
- og overlegne i forhold til det hele. Men det er vi ikke.
Vi er præcis ligesom alle andre. Se os lige.
Vi har accepteret den samme latterlige vrangforestilling om -
- at man skal holde op med at leve, så snart man får børn.
Og vi har straffet hinanden for det.
Vi flyttede herud af egen fri vilje, og jeg søgte selv ind hos Knox.
Hvem har sagt, jeg er noget særligt?
Dengang jeg mødte dig, kunne du gøre og blive alt.
Jeg var en lille Karl Smart. - Nej, du var ej.
Hvordan kan du sige det?
Fint nok. Så fårjeg tid.
Guderne skal vide, at det lyder forjættende.
Og du har fuldstændig ret, hvis jeg havde et talent.
Hvis jeg var forfatter eller kunstner. - Frank, hør nu her.
Det er dit sande jeg, der bliver kvalt.
Det er dit sande jeg, der bliver holdt nede i det her liv.
Og hvad er det?
Ved du ikke det?
Du er det smukkeste og mest vidunderlige, der overhovedet findes.
Du er en mand.
Det er vores chance, Frank.
Det er vores ene chance.
Okay.
Okay?
Hvorfor ikke? Hvorfor ikke, for fanden?
Godmorgen, alle sammen.
Franklin, dejligt at se dit strålende ansigt. Hvad er der los?
Gutter... jeg flytter til Paris.
Ja, og jeg flytter til Tanger.
lnternt firmabrev til Toledo.
B.F. Chalmers, afdelingschef.
Angående den seneste hyppige korrespondance -
- vil jeg blot fastslå, at sagen er blevet varetaget tilfredsstillende.
Punktum. Nyt afsnit.
Vi er fuldstændig enige i, at den nuværende brochure er upassende.
Derfor har vi udviklet... Citat.
... ''Apropos Produktionsstyring''.
Værsgo, mrs. Wheeler.
Her er Deres rejsechecks. Og reservationer til damperen.
Jeg afleverer disse til ambassaden.
Held og lykke. - Tak.
September, allersenest oktober.
Folk er bare bedre tjent med at lave noget, de rent faktisk kan lide.
Ja.
Men hvis der nu er et sandt kald, der venter på dig -
- kunne du så ikke lige så godt finde det her som der?
Jeg tror ikke, man kan finde noget som helst på 15. etage i Knox-bygningen.
Det gør l vist heller ikke.
Vi skal hele vejen... herover.
Vi skal sejle med en stor båd over havet.
Jamen jeg kender ikke nogen. - Nej. Det gørjeg heller ikke.
Kan du huske, da du startede i skolen? Se, hvor mange venner du har nu.
l gætter aldrig, hvad de spiser i Paris. l gætter det aldrig.
Hvad? - Slimede snegle.
Slimede snegle og ækle frølår!
Milly! Hvor er du, skat?
Du må hellere skifte. De kommer snart.
Skal du have den på? - Kan du ikke lide den?
Jo. Du ser fantastisk ud, skat.
Jeg må hellere rubbe mig.
Hej med jer.
Hvad er det, l ser?
Shep!
Jeg har kaldt på dig over hele huset.
Værsgo. Bare lige lidt lækkert.
Det ser godt ud. Jeg er dødsulten.
April... jeg er nødt til at sige det.
Du ligner en, der har skudt papegøjen.
Er der noget, du vil fortælle os? Har du nyheder?
Vi har faktisk noget vigtigt at fortælle.
Jeg vidste det.
Fortæller du det ikke?
Vi rejser til Europa.
Til Paris.
Vi flytter derover.
Hvad? - Hvornår?
Til september. - Jamen hvorfor?
Hvorfor? Tja...
Fordi vi altid har drømt om det, og børnene er små nok.
Fordi der er smukt. Shep, du har været der. Fortæl.
Ja, det er en fantastisk by.
Hvornår har l besluttet det?
For en uge siden. Det er svært at huske.
Pludselig besluttede vi os bare for det. - Og så siger l det først nu.
Vi skulle lige vænne os til tanken. - Har du fået arbejde, Frank?
Nej. lkke ligefrem. - Hvad skal det sige?
Frank får ikke noget arbejde... Det gørjeg nemlig.
Hvad skal du så lave? - Jeg skal studere og læse.
Jeg skal omsider finde ud af, hvad det egentlig er, jeg vil, Shep.
Mens hun tjener til føden.
Ja. Mens hun tjener til føden. l begyndelsen.
Man tjener en formue derovre ved at arbejde for staten.
NATO og ECA og den slags steder.
Og det er uhyre billigt at leve der. - Ja, utrolig billigt.
Vi trænger bare til luftforandring.
Vi bliver ikke yngre. Livet skal ikke bare gå.
Nemlig. - Nej, hvor lyder det dejligt.
Det menerjeg. Det lyder virkelig dejligt.
Tak, Milly.
Vi kommer til at savne jer begge to, ikke også, skat?
l lige måde.
Lad os skåle. For Paris! - For Paris.
Skål.
Ved du hvad? - Hvad?
Hele den plan lyder en anelse umoden.
Gud, hvor erjeg lettet.
Det tænkte jeg også hele tiden.
Hvem sidder og piller næse, mens konen tager ud og arbejder?
Det ved jeg ikke, Shep. Det ved jeg simpelthen ikke.
Hvorfor græder du?
Hvad er der i vejen?
Det er ikke noget. Jeg er bare så lettet.
Du må ikke græde.
Det skal nok gå. Det skal nok gå alt sammen.
Hvor så de ud!
Ved du, hvordan det her er, April?
At tale om det sådan her... hele tanken om at rejse til Europa.
Sådan havde jeg det, dajeg skulle til fronten under krigen.
Jeg var nok lige så bange som alle andre -
- men indeni havde jeg det helt fantastisk.
Jeg følte mig levende, fuld af blod...
Alting virkede mere virkeligt. Gutterne i deres uniformer -
- sneen på markerne, træerne og os alle sammen, der bare gik.
Selvfølgelig varjeg bange,
Det er det her, det handler om. Det her er sandheden.
Sådan harjeg også haft det engang. - Hvornår?
Den første gang du elskede med mig.
Hvad er der los? - Bart Pollock er her.
Han står inde på Bandys kontor.
Så er det alvor, hvad?
Han vil vist tale med dig.
Hold mig udenfor.
Frank! Godt at se dig! Kender du Bart Pollock?
Vi har aldrig mødt hinanden, men... - Det glæder mig at møde dig, Frank.
''Apropos Produktionskontrol''?
Frank, det er bare knaldgodt!
De er vildt begejstrede i Toledo.
Er det rigtigt?
Ham Pollock var prototypen på en direktør i den værste forstand.
Et milliondollarssmil og et kilo muskler mellem ørerne.
Du skulle have hørt ham.
''Frank, det er bare knaldgodt.'' Sådan noget pis at sige.
Jeg ville gerne have set ham, da du sagde, at du stopper.
Der har vi dem.
Undskyld, vi kommer for sent.
Trafikken var hæslig! - Det er da alt for meget.
Var den ikke hæslig, Howard? - Vej 12...
Når de bliver færdige med den strækning, kan de begynde forfra.
Og du må være John. - Sig goddag, John.
Det glæder mig at møde jer. Jeg har hørt meget om jer.
Hvor erjeres dejlige børn? - De er desværre til fødselsdag.
Hvis jeg fik besøg af en galning, ville jeg også få børnene ud i en fart.
Se al den mad. Det skulle du da ikke have gjort.
Det er bare nogle sandwich. John, vil du have en sandwich?
Helen har lovprist jer i flere måneder.
Det søde unge Wheeler-par på Revolutionary Road.
Det søde unge Revolutionær-par på Wheeler Road.
Kan jeg friste med et glas sherry? - Det behøver du ikke, Frank.
Ja tak. Jeg tager også Helens, hvis hun ikke kommer mig i forkøbet.
Har du et højt glas?
Smid to-tre isterninger i. Fyld det til kanten. Sådan foretrækkerjeg den.
Det kan jeg vist godt klare.
Den æggesalat er himmelsk. Du må give mig opskriften.
Er du advokat, Frank? - Nej, det erjeg ikke.
Jeg kunne godt bruge en advokat. - Hold nu op med at tale om det.
Far, kan du ikke bare spise din dejlige æggesalat og blande dig udenom?
Jeg har mange spørgsmål og vil gerne betale for svarene.
Jeg ved udmærket, at en mand, derjagter sin mor med et stuebord -
- står svagt juridisk. Det er klart.
John, kom og se den skønne udsigt.
Hvis hun dør, er det en kriminalsag. - Solen kommer frem...
Hvis han kun smadrer bordet og udsætter hende for tort og svie -
- og hun går i retten, er det en civilsag.
Måske er der en regnbue. Kom og se.
Mor, gør os alle sammen en tjeneste og hold kæft!
Tag det nu roligt.
Måske kan jeg se på det. Anbefale nogen.
Nå... hvad laver du så, Frank?
Jeg arbejder for Knox Business Machines.
Designer du maskinerne? - Nej.
Laver du dem? Sælger? Reparerer? - Alle de spørgsmål.
Jeg hjælper med at sælge dem. Jeg arbejder på kontoret.
Faktisk...
... er det et ret fjollet arbejde. Det er ikke det mindste interessant.
Hvorfor arbejder du der så? - Lad nu Frank være.
Ja, ja. Jeg ved det godt. Det vedkommer ikke mig.
Jeg kender svaret. For at lege familie med hus skal man have et arbejde.
Hvis det skal være et fint hus og et dejligt hus -
- skal det være et arbejde, man hader. Og hvis nogen spørger -
- hvorfor man gør det, er de nok på udgang fra kolbøttefabrikken.
Er l enige? Mor?
Undskyld, Frank. - Det gør ikke noget.
Jeg er faktisk fuldstændig enig med dig.
Det er vi begge to. Det er derfor, jeg siger op. Vi rejser.
Vi flytter til Paris.
Vidste du det, mor?
Hvordan har du det med det, mor?
Det søde unge Wheeler-par.
Det søde unge Wheeler-par -
- rejser deres vej.
John, hold nu op. - Rolig.
John!
Skal vi trække noget frisk luft? Hvis det er i orden med dig.
Det er måske ikke så smart. - Hvis John vil, kan det da ikke skade.
Godt. - Værsgo.
Jeg hører, at du er matematiker. - Du har hørt forkert.
Det er alt sammen forsvundet. - Forsvundet?
Ved du, hvad elektrochokbehandling er?
Ja, det gørjeg. - Jeg har fået 37.
Det skal fjerne de følelsesmæssige problemer. Det fjernede matematikken.
Det var dog forfærdeligt. - Forfærdeligt? Hvorfor?
Fordi matematik er så interessant?
Nej, fordi det må være en forfærdelig behandling -
- og fordi det må være forfærdeligt ikke at kunne det, man vil.
Matematik må være kedeligt.
Jeg kan godt lide din pige, Frank. - Det kan jeg også.
Hvad er det, l flygter fra? - Vi flygter ikke.
Hvad er der i Paris? - En anden livsstil.
Det kan godt være, vi flygter.
Flygter fra livets håbløse tomhed herhjemme.
Livets håbløse tomhed?
Der ramte du plet. Mange er klar over, at tomheden er der -
- men det kræver mod at se håbløsheden.
Han var den første, der vidste, hvad vi taler om.
Ja. Det er rigtigt, ikke?
Måske er vi lige så skøre som ham.
Hvis det at være skør er at leve livet, som om det betyder noget -
- så betyder det ingenting, at vi er rablende vanvittige.
Betyder det noget for dig?
Nej.
Jeg elsker dig så utrolig højt.
Hør her, Frank. Ham Ted Bandy... Flink fyr. En rigtig guttermand.
God afdelingschef, men jeg er lidt gal over -
- at han har holdt dig skjult. Er det fint nok til dig?
Ja, det er helt fint.
Jeg er kun interesseret i én ting, Frank.
At sælge computeren til den amerikanske forretningsmand.
Derfor samlerjeg et hold.
Folk som dig. lkke den gængse sælger. Det giver flere penge -
- og kræver måske også lidt mere tid -
- men du bliver en del af noget stort, Wheeler... Computere.
Tja... det lyder spændende.
Bart.
Bart, lad mig spørge dig om noget.
Kan du huske Earl Wheeler fra Yonkers?
Nej, ikke ligefrem. Er du i familie med ham?
Det er min far. Han arbejdede som sælger for Knox i næsten 20 år.
Earl Wheeler.
Der er ingen grund til, at du skulle huske ham.
Han var garanteret en god mand.
Hør her, Bart. Der er...
Der er noget, jeg skulle have nævnt før.
Jeg forlader firmaet til efteråret.
Går du over til et andet firma? - Nej, nej.
Hør her, Frank. Er det pengene, det handler om?
For så er der intet til hinder for, at vi...
Det erjeg glad for, men nej. Det er ikke pengene.
Det er mere... mere en personlig ting. Det håberjeg, du forstår.
En personlig ting. Javel ja.
Nu skal jeg fortælle dig noget, min far fortalte mig.
Man får kun et par chancer i livet.
Hvis man ikke tager fat om nosserne på dem, sidder man pludselig -
- og spekulerer på, hvordan man havnede i den tunge ende.
Det er vel rigtigt.
Så gør mig en tjeneste. Sov på det.
Tal med konen om det.
Lad os indse det. Hvor ville nogen af os være uden vores koner?
Frank, ærlig talt. Hvis du beslutter at sige ja -
- trorjeg aldrig, at du kommer til at fortryde det.
Og jeg tror også noget andet.
Det ville være en fin ære at vise din far.
Tænk over det, Frank.
Tænk grundigt over det.
At vide, hvad man har... Komma.
At vide, hvad man har brug for. Komma.
At vide, hvad man kan undvære. Tankestreg.
Det er inventarkontrol.
At vide, hvad man har... Komma.
At vide, hvad man har brug for. Komma.
At vide, hvad man kan undvære. Tankestreg.
Det er inventarkontrol.
Hej, Frank.